П185 185 )2.04.97 11:22:44 ИЗ НАУКИ РЕЛИГИИ - КАТЕХИЗИСА П моли ву Уолитва - то душевна розмова людини з Богом - пзднеуення до Бога розуму ъ серця. йолитва як н щорьша роемова айулю"- прневих на чы кки зн емн м тпоом чи мамою - не лукава, на хитра, а пройнЯта гаричою любов'ю та острахом пйред Богом, з повною надзю, що 'ос- подь в силах дати нам усе, чого про- симел В молитвах наших ми, як двти Бож : 1. Просимо у Бога всього необхзднвго до життя. 2. Дикуэмо Богвв= за Його до нас милостъ. и 3ст П оет вго ма доба з ела. И емо- чутнъстть, мудръсть, лю до нас ъ таску. (Прод вженн на наступн9й стор.)
П185 185 )2.04.97 11:03:43 ЪЗ НАУКИ РЕЛИГЪЫ - КАТЕХИЗИСУ Про молитву Молитися не тижко. Бо х="а ж тижко добрим дътям ро:мовляти зъ увоым бЯтеком? РозповЩд ти йому о своы жалъ або успъхи? Молитви "увають: - Внутръшня - Се молитва с р йм ъ думкою бйз слъв. Це молитва душъ ъ сирСи. Так молився Уойсей пйред пере- ходом через Чйрвоне море. Так молить- ся кожний христииинин там, де немож- тиво словами молитиси, наприклад се- ред нйвърних. Така молитва вгодна Бо- 'гу. - Зовнъшн0 - Се коли ми шепочимо слова, хрестимося, кладемо поклони, але думаэмо про щось житейське. Про таку молитву 'осподь каже: "Наближа- ються до Уене люди, ...  
П185 185 )2.04.97 11:15:46 ЪЗ НАУКИ РЕЛИГЪЫ - КАТЕХИЗИСУ Про молитву (Закзнчення) ... люди, устами своыми шанують Уене, а шйрце ыхнз далеко въд Мене. Даремно Як бачимо, чисто зовнзшня молитва йвимуко С нуэться Бог мо оайкраще коли зовнъшн0 молитва спо- лучазться 9з внутръшньою. Кожне сло- во молитви повинно виливатися з сер- С■. Христос каже: "Взд повноти йрк- уста промовляють" (Мт.12,34). "ез того зовнъшн9 д:ы Рудуть порож- нзми рухами. Одначе й побожн9ы рухи в молитвъ не мйнш важлив9. Бо ъ Христос титву сйовами на устах, схилив голову й колъна, зводив очъ до не"йс та ън. (Мтн26,39;ЛкВ22,41:ъв.17,1). Молитися до 'оспода можна й своыми / с И  2.04 7 11: :